Översättare: SSG - SweSUB Group © Macchiavelli, Simontax och taureane
www.SweSUB.nu - För bättre texter
- Du har för mycket ved. - Men ju mer ved, desto större eld.
Den behöver andas. Ta bort den stora stocken.
Du vet hur man eldar.
Eldade någon åt dig när du växte upp?
Det blir inte så kallt nere i Ödemarken.
- Och vi hade tjänare förstås. - Jag visste du var högvälboren.
Jag hittade något vid De första människornas näve.
En gömd skatt. Tusentals år gammal...tror jag.
Vad gör den?
Jag vet inte om den gör något alls. Men den är vacker, eller hur?
- Hur mycket längre? - Inte så långt. Några dagar till.
- Är muren så stor som det sägs? - Större.
Så stor att man inte ser toppen ibland. Den är gömd i molnen.
- Du skojar med mig. - Nej då. 200 meter, helt gjord av is.
En varm dag kan man se den gråta.
Svarta slottet är rätt trevligt.
De låter en eld brinna i långa hallen, dag och natt.
Och Hobb lagar rådjursstek med lök. Mycket gott.
Ibland sjunger en av bröderna. Dareon sjunger bäst.
- Sjunger du? - Nej, inte så bra.
Sjung en sång för mig.
Javisst. Vänta lite.
- Så flår man inte en kanin. - Jag vet hur man gör.
Inte som det ser ut.
Växer man upp norr om muren lär man sig hantera villebråd.
Jag såg villebråd först här.
- Med båge kunde jag skjutit kaniner. - Jag gjorde den här bågen själv.
- Det lär ni er nog inte norr om muren. - Men man lär sig använda nävarna.
- Ska du slå ihjäl kaninerna? - Jag tänkte någon annan.
- Någon annan sitter just här. - Ni är båda bra på att flå kaniner.
Några av oss är bara lite bättre.
En del av oss tackar, när en annan skjuter frukosten åt dem.
- Lär man sig inte tacka norr om muren? - Du har stor mun och för många tänder.
Sluta! Ni har grälat sen ni träffades. Sluta.
Lady Reed har en käpp i häcken så långt upp att fötterna knappt rör marken.
Du är otrevlig mot henne varje dag och hon ger igen.
Jag? Är det mitt fel? Första gången vi sågs satte hon en kniv mot min hals.
Första gången jag träffade dig höll du en kniv mot mig.
Vi får inte gräla med varandra. Vi kommer aldrig till muren.
Jag vill att ni båda sluter fred.
- Du flår kaniner snabbare än jag. - Det sa jag ju.
Osha!
- Du är en bra liten jägare. - Tack.
Du ser, det var inte så svårt. Tack.
Kör inte med mig.
Jag är här hos dig.
- Vad händer? - Jag är här hos dig.
Vad är det med honom?
Synerna kräver sin tribut.
Har han en nu?
Jag såg Jon Snö.
Såg du honom? Vid Svarta slottet?
Han var på fel sida om muren... kringränd av fiender.
Man brukade inte hitta ett träd inom ett par kilometer från muren.
Kråkor kom ut varje morgon med yxor.
Din skara blir mindre varje år.
- Har du klättrat upp på den förut? - Nej.
Men Tormund har gjort det ett halvdussin gånger.
Du är rädd.
- Är inte du det? - Jo.
Det är lång väg upp och lång väg ner.
Men jag har väntat hela livet på att få se världen där uppifrån.
Sätt dig. Jag tog med ett par åt dig.
De är för stora för dig, men de är bra.
- Dödade du nån för dem? - Nej.
Jag dödade honom inte, men hans kulor är nog blåsvullna.
Han var inte snäll mot mig som du.
Han gjorde inte det där du gör med tungan.
- Kan vi låta bli att tala om det här? - "Kan vi låta bli att tala om det här"?
Jag är Jon Snö och har dödat döda och Qhorin Halvhand men räds nakna flickor.
- Verkade jag rädd då? - Darrade som ett löv.
Bara i början.
Du är en riktig älskare, Jon Snö. Och oroa dig inte.
- Din hemlighet är trygg hos mig. - Vilken hemlighet?
Tror du jag är lika dum som flickorna i sidenklänningar du växte upp med?
Du är lojal och du är modig.
Du slutade inte vara kråka den dagen du steg in i Mance Rayders tält.
Men jag är din kvinna nu, Jon Snö.
Du kommer att bli lojal mot din kvinna.
Nattväktarna struntar i om du lever eller dör.
Mance Rayder struntar i om jag lever eller dör.
Vi är bara soldater i deras arméer och många fler finns som tar vid om vi dör.
Det är du och jag som betyder något för dig och mig.
Svik mig aldrig.
Det ska jag inte.
För då skär jag av dig din söta kuk och bär den runt halsen.
Tryck ner järnet djupt och få fäste innan du tar nästa steg.
Och faller du, så skrik inte.
Du vill nog inte att det blir det sista hon kommer ihåg.
Joffrey.
Cersei.
Ilyn Payne.
Du är bra.
Du är inte så bra som du tror.
Ansikte, tuttar, kulor... jag träffade dem där jag ville.
Ja, men det tog sin rundliga tid.
Du kommer inte att slåss med halmgubbar, lilla fröken.
Visa mig hur du står.
Håll armbågen högt. Ryggen ska göra det tunga arbetet.
Du håller kvar. Håll aldrig kvar.
- Hursa? - Dina muskler blir spända då.
Dra strängen till mitten av hakan och avlossa.
- Håll inte kvar. - Men jag måste sikta.
- Sikta aldrig. - Aldrig sikta?
Ditt öga vet vart pilen ska flyga.
Lita på ditt öga.
Det är nån därute.
Såja, det räcker.
- Vi kommer som vänner. - Ursäkta, ers nåd, men det bedömer vi.
- Valar morghulis. - Valar dohaeris.
Jag ser inte många R'hllorprästinnor i Flodlandet.
Du är Thoros av Myr.
Översteprästen gav dig ett uppdrag.
Vänd bort kung Robert från hans avgudar mot Ljusets herre.
- Vad hände? - Jag misslyckades.
Så du ger upp. Hedningarna fortsätter slakta varandra och du super dig full.
Tillbe Honom på ert sätt så tillber jag Honom på mitt.
Talar ni vårt språk?
Mina vänner här talar inte högvalyriska.
Varför är ni här, mylady.
Förlåt mitt uppträdande.
- Jag träffar inte många damer numera. - Tur för damerna.
- Hur många gånger återfördes han? - Sex.
Det är inte möjligt.
Herren har lett mot mig.
- Du skulle inte haft denna makt. - Jag har ingen makt.
Jag ber Herren om denna ynnest, och Han svarar som Han behagar.
Jag var alltid en förfärlig präst.
Drack för mycket rom. Knullade alla hororna i Kungshamn.
Det låter hemskt...men när jag kom till Västeros trodde jag inte på Herren.
Jag sa mig att Han och gudarna var sagor vi berättade för att fostra barnen.
Så jag bar skrudarna och läste bönerna men det var bara för syns skull.
Ett spel för ortsborna.
Tills Berget körde en lans genom hjärtat på den här.
Jag knäföll vid hans kalla kropp och sa de gamla orden.
Inte för att jag trodde på dem, men...
...han var min vän... och han var död.
Det var de enda ord jag kände till.
För första gången i mitt liv svarade Herren.
Beric öppnade ögonen, och jag visste sanningen.
Vår Gud är den enda sanna guden... och alla måste tjäna Honom.
- Du har varit på den andra sidan. - Den andra sidan?
Det finns ingen "annan sida".
Jag har varit i mörkret, mylady.
- Han sände er hit av en anledning. - Ni har någon Han behöver.
En spjutspets. Tränger igenom en rustning på 180 meter.
- Kan du göra sådana? - Visst, inte särskilt svårt.
- Jag behöver bara ordentligt stål. - Jag ska ordna det.
Jag tycker inte om den där kvinnan.
- Det är för att du är flicka. - Vad har det med saken att göra?
Förlåt mig, pojk.
Vad gör ni? Släpp honom!
- Säg åt dem att sluta! - Han vill bli en av er!
- Han vill tillhöra Broderskapet. - Vi tjänar Ljusets herre-
-och Han behöver pojken. - Sa Ljusets herre det, eller hon?
Ni gör det inte för er gud. Ni gör det för guld.
För både ock, flicka.
Vi kan inte försvara folket utan vapen, hästar och mat.
Utan guld får vi inte tag på det.
Ni sa att det här var ett broderskap. Att jag kunde bli en av er.
Du är mer än vad de nånsin kan bli. De är bara fotsoldater i kriget.
Du kommer att styra över kungars uppgång och fall.
Ni är en häxa. Ni ska göra honom illa.
Jag ser ett mörker inom dig.
I mörkret stirrar ögon på mig. Bruna ögon...
...blå och gröna ögon.
Ögon som du ska sluta för evigt.
Vi kommer att ses igen.
Kollar du in min häck, Jon Snö?
Gick det bra?
Ville bara se om du klarade av en träff, pojk!
Ursäkta. Sov du?
- Va... - Va, va...?
Vatten? Du vill ha lite vatten?
Önskar jag hade lite att ge dig.
Låt oss leka en lek.
Vilken kroppsdel behöver du minst?
- Snälla... - "Snälla" är inte en kroppsdel.
- Jag ska berätta allt. - Men...du har redan berättat allt.
Kommer du ihåg?
Din pappa var elak mot dig. Starks uppskattade dig inte.
En bra sak dock. Pojkarna Stark...
...de lever fortfarande.
Det var väl en människojakt att minnas?
Du misslyckades, men jag är bättre jägare än du.
Nu...
...vad tror du om ditt lillfinger? Du behöver väl inte det?
Nej? Bra. Vi börjar med det.
Du har undrat varför du är här. Eller hur?
Var du är, vem jag är. Varför jag gör så här mot dig.
Gissa. Gissar du rätt, berättar jag.
Vid de gamla gudarna, och de nya...jag svär.
Du vinner leken om du kan lista ut vem jag är-
-och varför jag torterar dig. Jag vinner om du ber mig skära av ditt finger.
Om jag vinner, släpper du mig då?
Om du tror att det här har ett lyckligt slut har du inte lyssnat.
- Snälla... - Säg "snälla" en gång till-
-så önskar du att du inte gjort det.
Du börjar. Var är vi?
- I Norden. - För vagt.
I Djupskog.
Usel gissning.
- Nu så, var? - Sista härden.
Ser jag ut som en jävla Umber?
Karhold!
Karhold?
Hur visste du det?
- Såg du några fanor när vi kom hit? - Nej. Jag gissade bara.
Mycket bra, lord Theon.
- Och vem är jag? - Torrhen Karstark.
Han är död. Strypt av kungamördaren.
Han var din bror.
Din far är lord Rickard Karstark.
- Du svor att berätta om jag... - Du har rätt.
Lord Rickard Karstark är Robb Starks vasall.
Jag förrådde Robb. Därför torterar du mig.
Ja.
Du vinner.
Men du glömde en fråga - om jag är en lögnare.
Dessvärre är jag det.
Allt jag sagt är lögn.
Det här händer dig inte av ett skäl. Jo, ett...jag njuter av det.
Snälla, skär av det! Skär av det!
Jag vinner.
Tack för att ni red hit så fort. Tiderna gör det svårt att färdas.
Vägarna är fyllda av mördare och banditer.
Men när kungen av Norden kallar, kommer vi.
Vår far låter meddela att alliansen med Norden-
-kan fortsätta om hans villkor godkänns.
Lord Frey kräver en formell ursäkt för det brutna löftet-
-att gifta sig med en av hans döttrar. - Självklart. Jag har gjort fel.
Som vederlag för sveket kräver han Herrenhal, med all omgivande mark.
- Jag tror inte att... - Vi slåss om Norden.
Herrenhal ligger inte i Norden.
Det är hans när kriget är till ända, och vi saknar strategisk nytta av det.
- Och det är en sak till... - Vi ska göra allt vi kan för att-
-ge lord Frey vad han behöver. - Inte vad. Vem.
Vad?
Nej.
Vår far kräver att lord Edmule äktar en av hans döttrar, Roslin.
- Hur gammal är hon? - 19.
- Får jag träffa henne innan? - Vill ni räkna hennes tänder?
Vi ger oss av mot Tvillingarna imorgon. Vi vill ha svar innan dess-
-och ett bröllop två veckor senare annars är alliansen över.
Er far inser väl att vi är i krig?
Far är gammal. Det skulle ge honom frid i hjärtat-
-om han fick se henne gift med en god make.
Erfarenheten har gjort honom vaksam mot långa förlovningar.
Med all rätt. Ursäkta oss medan vi diskuterar det.
Varför skulle jag låta den gamla vesslan välja min brud?
Jag borde få samma valmöjlighet som du. Jag är hans vasall.
- Han är stolt och vi har sårat honom. - Jag har inte sårat honom.
Mitt svar är nej.
- Lyssna nu noga på mig. - Guds och människors lagar är tydliga.
- Man kan inte tvingas till giftermål. - Min näve tvingar snart dina tänder.
Allt är i sin ordning. Ni hörde honom.
Vägrar du är alliansen med Freys död.
Han har försökt få mig att gifta mig med en av hans döttrar sen jag var tolv.
När jag säger nej återkommer han och erbjuder mig att välja en av döttrarna.
Riskerar du vår frihet och våra liv för en vackrare maka?
Jag har ett krig att utkämpa. Vi kan inte vinna utan dem.
Jag har inte tid att köpslå. Du ville gottgöra för Stenkvarn.
Kommer du ihåg den hjältemodiga drabbningen?
Jag hade inte tänkt mig något så permanent.
Jag har vunnit alla slag, men jag förlorar kriget.
Om vi inte gör det här, är det ute med oss.
Jag gifter mig med henne.
Du betalar för mina synder, farbror. Det är varken rimligt eller rättvist.
Jag kommer att minnas det.
Jag ser att mina män gett er lämpliga kläder.
Ja, mycket vänligt av dem.
Ni är en av Starks vasaller.
På lady Starks order för jag Jaime Lannister till Kungshamn.
När kung Robb lämnade Harrenhal var hans mor hans fånge.
Hade hon inte varit hans mor, så hade hon hängts för förräderi.
- Jag borde ge er åter till Robb Stark. - Det borde ni.
I stället sitter ni här och ser mig misslyckas äta.
- Hur kommer det sig? - Krig kostar pengar.
- Många skulle betala för er. - Vi vet båda vem som betalar mest.
Eller får er att betala mest för att ni sänt mig norrut att avrättas.
Ni har rätt.
Det säkraste kanske vore att döda er och bränna kropparna.
Det vore det, om ni verkligen trodde att min far inte skulle få reda på det.
Kung Robb håller er far upptagen. Han har inte tid med annat.
Han skulle ta sig tid för er.
Så snart er hälsa tillåter det, låter jag er resa till Kungshamn-
-som upprättelse för vad mina soldater gjort.
Ni ska svära att berätta sanningen för er far...
...att jag inte hade något att göra med lemlästningen.
- Ska vi skåla på det? - Jag deltar inte.
Förstår ni hur misstänkt det verkar bland vanligt folk?
Nåväl.
Mylady, må vår resa fortsätta utan vidare olyckor.
- Hon kommer inte att följa med er. - Jag är beordrad att...
Ni står anklagad för medhjälp till förräderi.
- Jag är rädd jag måste insistera. - Ni kan inte insistera på något.
Jag hoppades ni lärt er läxan att inte övervärdera er ställning.
- Omöjligt. - Varför?
Mitt barnbarn är Höggårdens stolthet.
Den mest eftertraktade ungkarlen i de sju kungarikena.
- Er dotter... - Är rik.
Den vackraste kvinnan i de sju kungarikena...
...och kungens mor. - Gammal.
- Gammal? - Gammal.
Jag är något av en expert i ämnet.
Hon kommer snart i klimakteriet. Jag besparar er detaljerna om det.
Ni män har mage för blod och slakt, men det här är en helt annan sak.
Åren straffar oss med. Det kan jag intyga.
Min mage är dock fortsatt stark.
Det enda som kan vända den ut och in är er sonsons nattliga aktiviteter.
- Förnekar ni dem? - Inte alls. Han är svärdslukare.
En pojke med den böjelsen bör vara tacksam att få gifta sig-
-med kungarikenas vackraste kvinna och få rentvå sitt namn.
Växte ni upp med manliga kusiner? Vasallernas söner-
-väpnare, stallpojkar? - Självklart.
Och ni har aldrig...
- Nej. - Inte en enda gång?
- Inte på något sätt? - Aldrig.
Jag gratulerar er självbehärskning. Men det är naturligt att två pojkar-
-umgås i sängen. - Höggården kanske har stor tolerans-
-för onaturligt beteende. - Jag skulle inte säga det.
Det är sant att vi inte gör någon stor affär av lite diskret sodomi, men...
...bröder och systrar.
Den fläcken skulle bli mycket svår att tvätta ur varifrån jag kommer.
Jag tänker inte blåsa nytt liv i en elak lögn genom att diskutera den.
Lögn eller inte - erkänn att många tycker det är ganska övertygande.
Övertygande nog att fatta svärdet och skicka dem att döda Lannisters-
-och Tyrells på grund av vår anknytning.
Jag bryr mig inte om vad folk tror. Och det gör inte ni heller.
Som expert på mig själv håller jag inte med.
Om ryktena om mina barn vore sanna är Joffrey inte alls kung.
Och huset Tyrell kastar sin högt skattade blomma i smutsen.
Och om Cersei är för gammal att ge Loras barn-
-kastar vi ännu en högt skattad blomma i smutsen.
Den risken kan vi inte ta.
Ni tycker inte om ovissheten.
Då ska jag avlägsna den åt er.
Om ni vägrar att låta Loras äkta Cersei nämner jag honom för kungsvakten.
Ni känner nog till kungsvaktens löften. Han kommer aldrig att gifta sig.
Han kommer aldrig att få barn. Namnet Tyrell kommer att blekna.
Och Höggården kommer att gå till Joffreys och Margaerys barn.
Vill ni att er sonson beskyddas av någon som äcklar er?
Jag vill att han beskyddas av en skicklig krigare som tar sina löften på allvar.
Ska jag skriva under ordern?
Eller samtycker ni till giftermålet?
Det är en sällsynt sak - en man som lever upp till sitt rykte.
Nej!
- Vi måste skära loss dem! - Nej!
Ta min hand!
- Vilken vacker nål. - Det är egentligen en brosch.
Men en brosch är väl en sorts nål, så...
- Jag är väldigt glad över... - Ja.
Det är jag också.
- Det känns som om jag är i en dröm. - Jag också. Absolut.
Jag har alltid drömt om ett stort bröllop. Om gästerna-
-maten, turneringarna.
Och om bruden, förstås.
Den vackraste bruden i världen i vacker guldklänning-
-och grön brokad med fransade ärmar.
Har ni varit till Höggården, mylady?
Nej, jag hade aldrig varit utanför Vinterheden innan jag kom hit.
Men det låter underbart. Jag är ivrig att få se den.
Och att få resa härifrån.
Visst är det hemskt här?
Det finns inget värre ställe.
- Vi kan väl inte göra något åt det. - Vi kan låta döda dem.
Det är svårt att säga vilken av oss fyra det är mest synd om.
Förmodligen Sansa. Men Loras kommer att få känna på djup förtvivlan.
Far gör ingen åtskillnad.
- Vi skeppas alla iväg till helvetet. - I en båt du byggde.
Tyrells intrigerade mot vår familj. Jag gjorde det för att skydda oss.
Jag tillhör din familj.
Jag är en familjemedlem som har bidragit till familjens överlevnad.
Oavsett om du eller far eller någon annan vill medge det.
Jag medger det.
Utan ditt trick med löpelden hade Stannis plundrat staden innan far kom.
Våra huvuden skulle ruttna på stadsporten.
Att försöka lönnmörda mig är ett märkligt sätt att tacka mig på.
Två personer i Kungshamn kan ge order till kungsvakten.
Gav du ser Mandon order att döda mig under slaget vid Svartvattnet?
Jag har förståelse för ingivelsen.
Han hatar mig eftersom jag är den enda som säger vad han egentligen är.
Kan så vara. Han vill se mig död.
Men hans enfald? Han kunde ha gett mig gift och ingen skulle ha vetat.
Men att kungen skulle beordra en kungsvakt att mörda kungens hand-
-inför hans egen armé? Pojken är en idiot.
- Vad vill du att jag ska säga? - Om mitt liv fortfarande är i fara.
Förmodligen. Men Joffrey skulle inte göra något nu när far är här.
Sju kungariken enade i rädsla för Tywin Lannister.
Inte Tyrells. De behöver snart inte vara rädda för honom.
Joffrey kommer att tillhöra horan Margaery.
Likaså hans barn och deras barn. Historien går oss ur händerna.
Du kan i alla fall fly.
När Jaime återkommer kan ser Loras drabbas av ett svärd genom tarmarna.
När Jaime återkommer, ja. Men när kan det bli? Han finns därute någonstans.
Med eller utan Jaime så är mitt liv verkligen förstört.
Vem ska berätta för henne?
- Kommer folk att tycka om det? - De kommer nog inte att märka något.
Du har rätt. Det är inte mitt bröllop.
Hursomhelst ska sömmerskorna i Höggården vara bättre än de i Kungshamn.
De skulle aldrig sy något så här tråkigt till mitt bröllop.
- Loras tycker om grön guldbrokad. - Det tror jag säkert.
- Låter de mig bjuda min familj? - De har inte bett om min åsikt.
- Men tror du att jag får det? - Nej.
- Lord Tyrion önskar träffa er. - Ursäkta mig, mylady.
God middag. Jag provade en klänning till kung Joffreys bröllop.
Ja, det lär bli ett stort bröllop.
- Jag behöver tala med er, lady Sansa. - Ja, visst.
- I enrum, om jag får be. - Varför måste ni tala i enrum?
Ursäkta henne, lord Tyrion. Hon är inte härifrån.
Men jag litar på henne, trots att hon ber mig att inte göra det.
Ibland tror vi att vi vill höra något, men det är först när det är för sent-
-som vi inser att vi borde ha hört det under helt andra omständigheter.
Det går bra, jag lovar.
Hur ska jag börja?
Det här... det här är pinsamt.
Tusen klingor tagna ur händerna på Aegons stupade fiender-
-smidda i Balerion den fasansfulles glödheta andedräkt.
Det finns inte tusen klingor. Det finns inte ens tvåhundra.
- Jag har räknat dem. - Det tror jag säkert ni har.
- En gräslig gammal sak. - Ändå har den en viss dragningskraft.
Stolarnas Lysa Arryn. Synd att ni måste nöja er med det näst bästa.
Än finns det tid, min vän. Det är faktiskt smickrande...
...att ni erfar sådan fruktan vid tanken på att jag skulle få det jag åtrår.
Att motarbeta er har aldrig varit mitt främsta mål, det lovar jag.
Men vem vill inte se sina vänner misslyckas då och då?
Så sant. Som när jag motarbetade er plan-
-att ge Sansa Stark till Tyrells. Om jag ska vara ärlig-
-så kände jag en omisskännlig glädje.
Men er förtrogne, som försåg er med information om mina planer-
-och som ni svor att beskydda...
Henne bringade ni ingen glädje.
Och hon bringade inte mig någon glädje.
Hon blev en dålig investering för min del.
Lyckligtvis har jag en vän som vill prova något nytt.
Något vågat.
Och han var så tacksam över att jag gav honom denna nya upplevelse.
Det jag gjorde gjorde jag för rikets bästa.
Riket? Vet ni vad riket är?
Det är Aegons fienders tusen klingor.
En historia som vi berättar för varandra om och om igen-
-tills vi glömmer att det är en lögn.
Men vad har vi kvar när vi har övergivit lögnen?
Kaos. Ett gapande hål som väntar på att sluka oss alla.
Kaos är inget hål. Kaos är en stege.
Många som försöker klättra misslyckas och får aldrig försöka igen.
Fallet krossar dem.
Och vissa får en chans att klättra, men de vägrar.
De klamrar sig fast vid riket eller gudarna, eller kärleken.
Illusioner. Endast stegen är verklig.
Klättringen är allt som existerar.
Översättare: SSG - SweSUB Group © Macchiavelli, Simontax och taureane
www.SweSUB.nu - För Bättre texter